Så upp med handen den som tror att det var en rysk vattenarm.
Coffey?
Nej? Då så...
Ett genombrott.
Hör du snygging,
- har du triumferat färdigt snart? - Det där kan inte ha varit bara havsvatten.
De måste ha lärt sig att styra vatten. Jag menar på molekylnivå.
De kan göra det formbart, pulvrisera det, göra vad som helst med det.
- De kan sätta det under intelligent kontroll. - Kanske... hela deras teknologi
är baserad på det - att styra vatten.
Var det samma sak som du såg förra gången?
Nej.
Vet ni, jag tror inte det du såg var en av dem.
- Vad snackar du om? - Att det inte var en av utomjordingarna.
Jag tror det var som deras version av en ROV-robot. Som Big Geek.
Hippy, tror du att dom bara kollade in oss?
- Ja. - Varför det?
Av nyfikenhet, antar jag.
Vi är troligen de första människorna de sett.
Den gick direkt till stridsspetsen. De tycker nog den är gullig!
Du behöver sömn.
Vi har inget sätt...
att varna dom där uppe.
Och vet du vad det betyder?
Det betyder att vad som än händer...
så är det upp till oss.
Upp till oss.
Så du tror att de kommer där nerifrån från början? Eller från...
..från du vet var.
Jag vet inte.
Jag tror... Jag tror att de kommer från "du vet var."
Nånstans med liknande förhållanden.
- Kallt, intensivt tryck. - Va!
Trivs som grisar i en leråker därnere, antagligen.
Såg du nånting?
Gjorde du det, råttpojke?
Hallå!
På stället!
Rör er inte!
Just det.
- Okej, Hip? - De använder Big Geek
- för att ta ner bomben till utomjordingarna. - Va?
Vi ställde in den för att gå direkt ner till dom.
Å Herregud!
Ta den här. Vi går över till fas 3.
Va? Vi har inga order till det!
Jag programmerade Big Geek att gå ner till bottnen och filma lite.
- Nu har de fäst stridsspetsen på den. - Coffey.
Coffey... Coffey. Tänk på vad ni gör, okej?
Bara tänk på vad ni gör!
Ur vägen!
Det här är något som jag velat göra sedan vi träffades första gången.
Ta det lugnt.
- Okej! In i köket! Rör på dig! - Håll inte i mig!
Jag hittar själv.
Din kapten tänker detonera 50 kiloton.
Och vi sitter på första parkett!
Han är helt från vettet!
- Hur lång tid är den inställd på? - Tre timmar.
- Håll tyst! Snacka inte. - Tre timmar.
Vi kan inte komma på säkert avstånd på tre timmar.
Vi kan inte gå till fas 3. Tänk på alla de här människorna!
Håll käften! Vad är det för fel med dig?
Håll er lugna allihopa. Situationen är under kontroll.
Om någon rör den där dörren skjuter jag.
Shoenick! Er kapten har just gjort ett allvarligt felsteg i sin karriär!
Killen är tokigare än en dassråtta!
- Han har ju tappat förståndet! - Håll käften!
- Tryckvågen skulle ta döden på oss. - Håll tyst!
Krossa stationen som en ölburk.
- Håll käften! - Vi måste stoppa honom.
Håll käften!
Det är inte vårt uppdrag. Vi kan inte detonera utan order.
Han är på väg att förklara krig mot en främmande livsform,
just när de försöker kontakta oss.
- Jag vet inte. Jag tror jag når honom. - Jaså!
Så fan heller...
- Jammer. - Är alla okej?
Läckert alltså!
- Rör dig inte! - Jag är det minsta av dina problem.
Ta det lugnt, Hippy. Hur känner du dig, grabben?
Jag är okej, Bud. Jag...
Jag trodde jag hade dött, när jag såg en ängel som kom och hämtade mig.
Ja, det är nog bra, det där. Det kan vi tala om senare.
- Kom. - Han har bundit fast det med något.
Kom. Klar?
- Vi kan inte kunna rubba den. - Det här är enda dörren till dockningspoolen.
- Vad gör du? - Jag ska simma till lucka 6.
Va?
Jag ska gå in och öppna dörren
- från andra sidan. - Bud, vattnet är iskallt.
Så då får du väl önska mig lycka till, då?
- Önska oss lycka till. - Kommer du med?
Ser så ut.
- Okej, Cat. - Kom då, Bud.
- Ifall jag inte skulle dö... - Det här är vansinne.
Kom då, Bud. Kom då. Jag har inte hela dan på mig.
Hugg i. Dra.
Vi måste...
vi måste till dockningspoolen.
- Det är enda sättet. - Jag kan inte.
Jag orkar inte.
Jag är ledsen.
Okej, Cat.
Du simmar tillbaka, va?
- Vad gör han? - Han kan inte ta sig till dörren.
- Han ska försöka klara av honom själv. - Nej, Gud, så dum kan han inte vara.
Karln är ju utbildad att döda.
Nej!
Coffey... Coffey, lyssna.
Hallå!
- Bud, är du okej? - Ta fast honom, Cat!
- Han slapp undan, Bud! - Vi måste få av den.
Kom. Hjälp mig. Dra i handtaget!
Cat, dörren!
Fan!
Skynda dig!
Skjut!
Är du okej?
Den är säkrad!
Ge mig den!
Skynda på! Hjälp mig ut! Hjälp till här. Vi flyttar den.
- One Night, är Cab 1 klar? - Klar att skjutas ut.
Gå du! Du är bättre på det än jag.
Har du luft? Skynda på.
Du har luft.
Fan också!
Bud, ur vägen!
Fan!
In med dig! Skynda dig!
Jag kommer, baby! Ingen panik.
- Är du okej? - Ja,
- Kan du se Big Geek? - Ja. Där framme.
Å Gud! Okej. Du tar armen.
- Till vänster. Lite mer. - Du missade. Försök igen.
Försiktigt.
- Grip! - Ja, jag har den!
- Flott. Flott. - Riktigt sakta nu.
- Håll den stilla. - Det gör jag.
Jäklar! Vi har tappat Geek!
Var är den, Bud? Kan du se den?
Jag ska titta.
- Den kommer upp snabbt. Full fart! - Jäklar!
- Till höger! Sväng till höger! - Jäklar!
Håll farten, baby!
Kom hit.
Jäklar!
Kraftigt till vänster, baby! Vänster!
Vad fan sysslar du med?
Om du tror du kan göra det bättre får du gärna försöka!
Jäklar!
- Är han inpå oss? - Upp mot häcken på dig.
Okej.
- Vart är du på väg? - Vänta!
Deepcore, dethärär Cab 1, Hör ni mig?
Deepcore, Deepcore, det här är 1. Över.
Jag får inget svar!
Och vi läcker som bara fan.
Ja. Så du har lagt märke till det?
Bra gjort där borta, Virgil.
- Jag var ganska imponerad. - Nja, men det var inte bra nog.
- Vi måste fortfarande få tag på Big Geek. - Jovisst, men inte i den här.
Deepcore, Deepcore, det här är Cab 1. Över.
Försök igen.
Deepcore, det här är Cab 1. Vi behöver en...
Är du okej?
Ja.
Nu är det blåst.
Toppen, alltså.
Det kommer ljus någonstans ifrån. Där borta till höger.
Ja, det är stationen.
Det är väl en 70, 80 meter bort, tror jag.
Då kommer dom väl och hämtar oss.
Ja, men det tar lite tid för dom att komma hit. Vi måste stoppa läckan.
- Kan du se var det kommer in? - Ja. Håller du lampan?
Det är något sönder bakom den här panelen. Men jag tror inte jag kommer åt det.
- Har du några verktyg? - Vet inte. Jag måste leta.
Det har jag redan gjort.
Jäklar! Allt jag behöver än en haknyckel!
Släpp då.
Jäklar också!
Okej. Lugna dig, Bud.
- Lugna dig. - Okej.
Okej.
Vi måste få ut dig härifrån.
- Hur då? - Jag vet inte.
- Vi har bara en dräkt. - Vi måste komma på nånting.
- Å Gud! Jag fryser så! - Kom hit. Räck mig händerna.
Du som är så intelligent kan väl tänka ut något. Kan du inte komma på nånting?
Okej. Du kan väl simma tillbaka till stationen och hämta en till dräkt?
Det skulle ta mig 7-8 minuter att simma, hämta utrustningen och komma tillbaka.
Jag skulle inte hinna. När jag kommer tillbaka så är du...
Okej.
Vi tittar omkring oss. Vi tittar. Å gode Gud!
Funkar den?
Fan!
Okej.
Här. Du sätter på dig den här.
- Nej! Har du plötsligt fått gälar då? - Argumentera inte med mig!
- Det är inget alternativ, så glöm det! - Lindsey, tig och sätt på den här!
- Om du tänkte lite logiskt... - Jag skiter i logik!
Lyssna på mig. Du har dräkten på dig, och du simmar bättre än jag, eller hur?
- Kanske det. - Stämmer? Ja! Så jag har en plan.
- Vad då? - Jag drunknar och du bogserar tillbaka mig till stationen.
Nej!
Jo! Vattnet här är bara ett par grader över fryspunkten.
Min kroppstemperatur sjunker till djup hypodermi. Blodet blir som isvatten.
Då saktas mina kroppsfunktioner ner, men de upphör inte helt.
Du kan bogsera tillbaka mig och jag kan återupplivas efter kanske
- 10-15 minuter. - Lindsey, sätt på dig den här!
Det är enda sättet! Sätt på dig den bara! Du vet att jag har rätt.
Det är det enda rätta! All utrustning för återupplivning finns på stationen.
Sätt på dig den. Bud, snälla!
- Det här är vansinnigt. - Jag vet.
Å, Gud.
- Är du okej? - Det är det enda sättet.
Okej. Här. Håll i.
Jäklar. Håll dig kvar, Lindsey.
Du kan göra det, det vet du.
- Du kan göra det. - Gud, Lindsey... Jag...
Jag vet. Du kan säga det senare.
Det var kanske inte sån bra idé!
Å, Gud!
Bud! Nej!
Jag kan inte! Å, Bud, jag är rädd!
Nej!
Jag har honom!
- Var? - Å, Gud! Det är Lindsey.
- Deepcore, hör ni mig? Över, - Ja, vi hör dig, Bud.
- Här är vi. - Gå till sjukavdelningen.
Hämta syrgas, defibrillator,
adrenalin i en spruta på 10 ml och värmefiltar. Uppfattat?
- Uppfattat. - Möt mig vid dockningspoolen och snabbt!
Nu! Skynda på!
Hippy, hämta värmepackarna!
Här!
Här kommer han!
- Försiktig med huvet. - Jag har det. Jag har det.
Försiktig med fötterna.
Försiktigt när huvet kommer ner. Försiktigt...
Rensa andningsvägarna.
Gör defibrillatorn klar. Skynda dig, Cat.
Okej. Här.
- Okej? - Ja.
Tre sekunder... fyra sekunder...
Andas.
En sekund... två sekunder... tre sekunder...
Nej! Nej det måste vara på bara huden annars funkar det inte!
Tre sekunder... fyra sekunder...
Här.
Är det rätt?
- Jag har det. - Gör det då!
Andas!
- Gör det då! Defibrillator! - Ur vägen!!
- Vakna, baby! Åh Gud! - Ingenting.
Andas.
- Jag går upp till tre hundra. - Igen, One Night. Gör det igen.
Det kommer, det kommer. Den är på laddning.
Laddar...
- Nu! - Ur vägen!
- Någonting? - Ingen puls.
- Vakna, baby! - Laddar igen.
Gör det igen. Gör det!
- Gör det! - Ur vägen!
Gud! Ingen puls.
Batteriet slut. Jäklar! Det är slut.
Ut härifrån.
En, två, tre, fyra, fem, sekunder.
En, två, tre, fyra... andas!
Vakna, baby. En sekund, två sekunder,
tre sekunder, fyra sekunder...
Vakna, baby. En sekund, två sekunder, tre sekunder...
Vakna, baby! Andas! Vakna! Två sekunder, tre sekunder...
Bud...
Det är slut.
Jag är ledsen.
Ingen puls.
Nej!
Nej, hon har starkt hjärta! Hon vill leva!
Vakna, Lindsey! Vakna, baby!
- Defibrillator igen! Skynda dig! - Laddar.
Gör det!
Ur vägen.
Ur vägen!
Ut!
Vakna. Andas, baby. Jävlar i helvete! Andas!
Fan, flicka! Du har aldrig gett upp förr. Kämpa för fan!
Kämpa!
Nu! Gör det!
Kämpa, djävlar i helvete!
Kämpa!
Lindsey? Såja, Lindsey.
Så ja, Lindsey. Du klarar det.
Så ja, Lindsey. Kom tillbaka, baby. Vakna.
Du klarar det, baby.
Ge henne syrgas.
Andas.
Du klarade det!
Gud!
Kolla hjärtat på henne.
Stora grabbar gråter inte, vet du väl.
Hej på dig, flickan.
Hej på dig, tuffing.
Det funkade, eller hur?
Ja. Klart det gjorde.
Du har aldrig fel, eller hur?
Hur känner du dig?
Jag har känt mig bättre.
Vad gjorde du åt mig?
Nästa gång är det din tur, Okej?
Ja, där har du rätt.
Det här är för att ögonen ska kunna fokusera i andningsvätskan.
För om du inte kan se kan du inte desarmera bomben.
Okej. Med all den här vikten går du ner som en tegelsten.
Vi har fortfarande en timme, så du har god tid på dig.
När du kommer ner kapar du tråden, tar av dig vikterna och kommer hem.
- Ge mig den där nyckeln. - Jag borde kanske kolla allt.
Det där sitter löst. Vänta ska jag dra åt det.
Bud, du behöver inte göra det.
Någon måste göra det.
Det behöver inte vara du.
Vem då?
Så jag kan höra er men inte prata, är det så?
Vätskan gör att struphuvet inte kan göra några ljud. Ursäkta.
- Det känns nog lite konstigt. - Det tror jag det.
Jag måste varna er... Jag är inget bra på att skriva.
Sanningens ögonblick.
Kom då. Vi sätter igång.
Försiktigt.
- Den måste komma framåt lite. - Okej.
- Tack. - Sådär ja.
- Okej. - Klämma?
Okej.
Okej, då sätter vi igång!
Det går vägen.
Hjälmen tack.
- Okej. - Slappna av, Bud. Bara slappna av.
- Bud. - Slappna av, Bud.
Titta på mig.
Okej? Titta på mig. Titta på mig.
Håll inte andan. Andas in det.
Slappna av och andas in det. Andas in det.
Sådär ja. Håll inte andan. Sådär ja.
Håll inte andan. Andas in det. Just så.
- Så där. - Bud!
Det här är inte normalt!
Det är normalt! Det gör över om en stund! Det är helt normalt!
- Det är inte normalt. - Det är helt normalt.
Vi andas vätska i nio månader, Bud. Din kropp kommer ihåg det. Så där.
Så där.
- Helt normalt. - Gud! Han andas!
Ge mig det där.
- Kan du höra mig? - Så där.
Ja? Okej. Bud...
Pröva tangentbordet.
KÄNNS KONSTIGT. DU BORDE PRÖVA DET.
Det har jag redan gjort.
Utmärkt.
Kom så sätter vi igång!
- Hippy, har du den? - Vänta, Jammer.
Försiktigt.
Akta. Försiktigt med ryggen. Akta ryggen.
Försiktigt.
Jag programmerade Little Geeks kretsar likadant som Big Geeks!
Den tar dig direkt dit!
Du behöver bara hålla dig fast!
Vilket djup är han på?
- 3200 fot. - Du är på 3200 fot.
Det går bra, Du måste se upp för vrakbitar av kranen,
Du är nog nästan där nu,
4800 fot. Bekräftat.
Ja.
Bud, enligt Monk här har du just satt rekord för djupaste dykning i dykardräkt.
Det visste du inte att du skulle göra när du gick upp imorse, va?
RING GUINESS
En sjömil ner. Fortfarande okej.
8500 fot.
8500 fot, Bud.
Allt Okej?
Fråga honom om tryckverkningar. Darrningar, synproblem, lyckokänsla.
Monk vill veta hur du känner dig.
HÄNDER
HÄNDERNA SKAKAR
Nu börjar det. Det är nervsystemet som drabbas först.
Fortsätt att prata. Låt honom höra din röst.
Okej, Bud. Du är på 8900 fot.
- Allt går bra. - Nej, Lindsey.
Prata med honom.
Bud...
Det är något... jag måste säga dig.
Jag har svårt för det, vet du.
Det är inte lätt att bli inbiten satkärring.
Det fordrar disciplin och flera års träning.
Det är många som inte inser det.
Å Gud, jag är ledsen att jag inte kan säga det när vi är tillsammans,
Jag var tvungen att vänta tills du är ensam i mörkret,
iskall och med 10 000 fot vatten mellan oss,
Förlåt. Jag pratar strunt.
DU PRATADE ALLTID FÖR MYCKET
Vi närmar oss tiotusen fot.
12 000 fot. Å Gud!
- Det här är inte möjligt! - Hippy!
Håll käften! Vad är det för fel med dig?
Bud, hur går det?
Signalen blir svagare.
Nej! Nej, Bud, jag försvinner inte. Jag är här med dig.
Stäng av allt vi inte behöver. Släck ljuset ute. Skynda er!
Kör det genom digitalprocessorn! Behandla det så mycket du kan!
Jag är här med dig, Bud.
Bud, det är Lindsey här.
Snälla Bud, Jag är här hos dig,
Okej? Så försök att hålla dig lugn, Jag är här, hör du mig?
Bud.
Han är på väg att tappa förståndet.
- Tala till honom. Håll kvar honom. - Vi närmar oss 16 000 fot.
Nej, Bud, det är trycket, eller hur?
Du måste lyssna på min röst. Du måste försöka.
Koncentrera dig, hör du? Bara lyssna på min röst, Snälla Bud,
17 000 fot.
Herregud, det här är galenskap.
Bud? Jag får ingenting!
- Vad nu! Nej! - Vad då?
- Little Geek har just pajat. - Gud.
Han kan fortfarande klara det.
Okej.
Bud?
Jag vet hur ensam du känner dig.
Ensam i allt det där... kalla... mörkret.
Men jag är med dig där i mörkret, Å, Bud, Du är inte ensam,
Å, Gud!
Kommer du ihåg den där gången...
Du var ganska full. Du kommer nog inte ihåg.
Vi hade strömavbrott i den där lilla lägenheten vi hade,
Vi satt där vid ett litet stearinljus och jag sa något dumt som...
.."Det där ljuset, det är jag...
som vi alla där ute i mörkret i detta liv."
Och då... då tände du ett till ljus och ställde bredvid mitt,
och sa "Nej. Titta, det där är jag. Det där är jag."
Och vi satt och tittade på de båda ljusen, och sedan...
Ja, om du kommer ihåg något av det, då kommer du säkert ihåg vad som hände sen.
Men det finns två ljus i mörkret.
Jag är med dig.
Jag ska alltid vara med dig, Bud. Det lovar jag.
Hur går det för dig, grabben?
Är du kvar hos oss? Kom tillbaka.
Tala med oss, Buddy boy.
- Säg nåt. - Bud?
Tala till mig, Bud.
Nu, hör på mig. Är du kvar där?
Du måste tala till mig, Bud! Snälla!
Jag måste veta om du är okej.
KÄNNNS
BÄTTRE
NÅT LJUS DÄR NERE
Ser du... ser du ljus?
Vad för slags ljus, Bud?
LJUS ÖVERALLT
Han har svåra hallucinationer.
LANDAT
- Han har lyckats. - Å, Gud.
Okej, Bud.
Nu går vi steg för steg.
Ta bort detonatorhöljet, Du skruvar av det
moturs,
SKRUVAT BORT
Okej, Bud, Du måste klippa av
jordningledningen. Inte den spänningsförande.
Det är den blå ledningen med vit rand.
Inte, jag upprepar,
inte den svarta ledningen med gul rand,
KAPAR
KVAR
Lugn! Spara på luften.
Bud, vad står syremätaren på?
Vad?
5 MINUTER KVAR
- Han tog 30 minuter att ta sig ner! - Bud! Hör du mig?
Ta av dig vikterna och kom tillbaka med detsamma!
Det kan var fel på mätaren, Hör du mig?
Ta av dig vikterna och kom tillbaka genast! Mätaren kan visa fel!
Det kan vara fel på mätaren! Ta av dig vikterna och kom tillbaka genast!
STANNAR EN STUND
Nej, det gör du inte. Ta av dig vikterna. Du kan andas grunt! Hör du mig?
Bud, lyssna på mig! Gör det! Å jävlar!
Du drog upp mig från avgrunden!
Du kan inte lämna kvar mig här alldeles ensam nu. Jag ber dig!
Å, Gud, Virgil! Snälla!
Jag ber dig!
GRÅT INTE
BABY
VISSTE ATT DET VAR ENKEL BILJETT
MEN DU VET ATT JAG VAR TVUNGEN
ÄLSKAR
DIG
FRUGAN
Jag älskar dig.
Tjena.
Hur går det här då?
Försök med att sammankalla ett toppmöte mellan statscheferna har misslyckats...
Sovjets ansamling av stridsvagnar och flygplan har...
Alla uppmanas bli kvar vid sin dagliga gärning, begränsa sitt resande...
som betecknas som ett oprovocerat anfall,
Jävlar!
Över hela landet har nationalgardets mobiliserats,
och alla frivilliga i civilförsvaret har kallats in,
Titta på TV. Det är vad du säger.
- Du vet vad som händer där uppe. - Seismologerna rapporterar
en enorm störning över alla världshaven
som började för 15 minuter sedan, som det verkar,
De är som stora flodvågor, men man kan inte hitta någon seismologisk orsak,
Vågorna rör sig mot kustremsorna på alla kontinenter,
- Tyvärr, Det är... - Dr Berg, kan jag...
Ursäkta, Lyssna på mig är ni snäll,
Jag vet inte, Vi vet inte vad som pågår än, Vi har ingen aning,
Det har redan blivit mörkt vid horisonten,
Folk springer omkring överallt, Det är rena paniken,
Stanna kvar!
Vågen... vågen är, jag vet inte, kanske 300 meter hög redan,
Den blir större hela tiden,
fortfarande långt ute,
- Gud! - Ut!
Nej! Stanna! Vi stannar!
Lämna över till mig då!
Jag vet inte ens om vi fortfarande sänder, Jag kan inte veta,
Jag fortsätter bara så länge jag kan,
Det är ni som gör det här.
Det är ni som gör det, eller hur? Ni kan styra vatten.
Det är er teknologi, men varför gör ni det?
Okej. Det räcker. Jag förstår!
Hur vet ni
att de verkligen kommer att göra det?
Hur kan ni sätta er till doms över oss? Ni kan inte veta säkert.
Hur vet ni?
Ni kunde ha gjort det.
Varför gjorde ni det inte?
VISSTE ATT DET VAR ENKEL BILJETT
MEN DU VET ATT JAG VAR TVUNGEN
ÄLSKAR DIG
FRUGAN
Deepcore, hör ni oss? Detta är Benthic Explorer, Över,
Hör ni oss, Deepcore?
Deepcore, hör ni oss? Hör ni oss, Deepcore?
Deepcore, hör ni oss? Detta är Benthic Explorer, Över,
Fan, ja, vi hör! Snällt av er att komma!
Uppfattat, Deepcore. Jag har kontakt!
Hur går det med stormen där uppe?
Den bara tog slut plötsligt.
Fan, grabbar. Kan ni få ner en lina till oss.
Vi är i ganska dålig form härnere. Vi har förlorat sju man, däribland Bud.
Och vi har nästan slut på syre, så vad ni än gör, så...
Har ni bestämt hur nu ska få upp oss?
Dom pratar om att flyga in en DSRV från Norfolk.
- Jag bara önskar jag kunde ha sett det. - Okej.
Hur lång tid tar det då?
Hur stoppar man en kilometer hög flodvåg...
Va...
- Va! Det är Bud! - Det är omöjligt.
TILLBAKA I ETERN
- Nej, det är det inte. - Hör ni, Deepcore?
Ja!
Vänta. Vi har ett meddelande från Bud.
- Bud? - Vad säger han?
Här.
Han säger...
Han säger, "Virgil Brigman tillbaka i etern."
"Har träffat nya vänner här nere."
´´De har visst varit här ganska länge,´´
"De har lämnat oss i fred, men de tycker inte om att vi skadar varandra."
"Det har gått för långt."
"De sände ett meddelande. Hoppas det gick fram."
Jo, det gjorde vi minsann.
´´De vill att vi ska växa upp lite
och sluta vara så barnsliga."
"Fast det är naturligtvis bara ett förslag."
Ser ut som om ni killar kommer att förlora jobbet.
INGEN PANIK NU
NU SKA NI FÅ SE PÅ FAN
Vad i hela friden är det som händer?
One Night, till hydrofon.
Gode Gud!
Grabbar... Jag får ena riktiga baddare till utslag här.
- Det är nåt som kommer upp utefter väggen! - Vad då?
Vad det än är så är det stort!
Det är nåt som pågår där, det är då säkert.
Active signalerar något jäkla stort. Det är enormt!
- Det kommer upp underifrån. - Var?
Var? Överallt! Där! Styrbord förut!
Där! Titta!
Hjälp till, Cat!
Vi borde vara döda. Vi har ju inte genomgått dekompression.
De måste ha gjort något åt oss.
O ja.
O ja, det kan man nog säga.
Hej, Brigman.
Hej, Mrs Brigman.
Textbearbetning för DivX: Emanuel